Hvad så med den trådløse?
Find et net, kom så.
”Godaften, kammerat.”
”Mike?”
”- Er det dig? Jeg kan næsten ikke se dig. - Ja.”
”- Du er som et spøgelse. - Nej, det er mig.”
”Det er lidt underligt. Vi har ikke snakket sammen i et år, og pludselig er du der.”
Undskyld, men du må altså høre på mig...
”- Jeg er på arbejde. Ring til mig i aften. - Jeg er fanget... i et værelse.”
”- Du bliver altid fanget af dit arbejde. - Nej, hør nu på mig.”
”Lily Enslin.”
”- Ja, jeg har det. Jeg kommer. - Nej... Lily!”
Lily. Ring til politiet. Send dem til Hotel Dolphin.
”Jeg ringer tilbage.”
”- Er du i byen? - Ja! 2254 Lexington...”
”- Hvad laver du i New York? - Hotel Dolphin, værelse 1408.”
”Herligt. Du skrider bare fra mig. Ikke fraskilt, hvad ved jeg. Det er uklart.”
”- Og nu har du brug for mig? - Jeg er i fare.”
”- Okay, tag det roligt nu. - Noget prøver at slå mig ihjel.”
Nej... Lily!
Jeg har en kniv!
Det er den vej ud... Eller den vej... eller den vej.
Hallo frue! Lad mig komme ind. Hjælp!
- Jeg kommer ned nu. - Vil du hjælpe mig, Mike?
- Hvor skulle du hen? - Ned efter cigaretter.
Du godeste!
- Jeg tager til Californien. - Det kan du ikke gøre, Mike.
Hun behøver dig, hun har også mistet et barn.
Du siger altid det forventelige, far. Tror du ikke, jeg ved det?
- Jeg prøver at tale dig til fornuft! - Rør mig ikke, gamle!
Tale? Hvorfor ændre adfærd nu, far?
Du har altid været god til at dømme, men du var altid ligeglad.
Jeg var ligeglad, fordi du er en elendig forfatter!
Hallo!
Kevin O’Malley.
Nej.
Nej, nej, nej.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Nej!
Det er rart at være hjemme igen.
Det er rigeligt af den slags.
Alkohol.
Jeg ville bare høre, om værelset opfylder forventningerne.
Det ved du sgu godt, at det gør. Hvad ønsker du af mig?
Nej, nej... Hvad ønsker De?
Hvad ønsker De, mr. Enslin? De bad om dette værelse.
- Jeg udførte bare mit arbejde. - Hvabehar?
- Jeg er jo forfatter. - Nemlig, I tror jo ikke på noget.
I ynder at nedbryde folks håb.
Hvorfor tror folk på spøgelser? For sjov? Nej, fordi der må være noget efter døden.
Hvor mange sjæle har De ledt i fordærv?
”- Hun lider. - Hun kigger ned på os nu.”
Hvad ønsker du af mig? Hvad ønsker du?
Jeg vil have... min drink!
Du vinder!
”Hvorfor er biblen lilla, mor?”
Det ved jeg ikke. Det var en bryllupsgave.
Min bedstemor havde den med fra Ungarn. En skønne dag bliver den din.
Findes der folk, der hvor jeg skal hen?
Du skal ingen steder hen. Du bliver her hos os.
Far... Vi skal alle dø.
- Når de er gamle. - Meget ældre end dig.
De ender et bedre sted. Et smukt sted.
Og dine venner vil også være der.
- Er Gud der? - Ja.
- Tror du virkelig på det, far? - Ja.
- Vi burde have gjort mere! - Vi gjorde alt, hvad vi kunne.
Nej, vi skulle have hjulpet hende med at kæmpe.
I stedet for at fylde hendes hoved med Paradis, Nirvana og alt det pladder.
- Hun elskede de historier. - Jeg skal købe cigaretter.
Modtager
”Vi overvejer situationen.”
”Jeg prøver nøgternt at beskrive...”
”Orfeus... Vær lyset på Orfeus teater. Indånd lyset.”
Det almægtige lys som trodser døden.
Hop ud af graven og dans.
Det næste niveau er... ni...
Helvedets dybeste niveau.
Fjernest fra alt lys og varme.
Det her er seks. Fem er overstået.
Hvis bare jeg kunne se mønsteret.
Ja... jeg kan se mønsteret.
”Kan du høre mig, Mike?”
Lily?
”Kan du høre mig, Michael?”
”Jeg har forsøgt at få fat i dig.”
”- Har du ringet efter politiet? - Ja, de er på hotellet.”
”- Sagde du ikke Hotel Dolphin? - Ja, værelse 1408.”
”De er i værelse 1408.”
”Værelset er tomt.”
”Kan du høre mig?”
”- Hvor fanden er du? - Det er for koldt til at tale.”
”Rolig nu. Vi klarer det.”
”- Jeg dør her. - Hold nu op! Du skal ikke dø.”
”Bliv der. Jeg er der om 15 minutter.”
”- 15 minutter er for længe. - Nej, det er tids nok.”
”15 minutter passer fint. Bare kom.”
”Jeg har altid kunnet regne med dig.”
”Jeg ved godt, vi ikke har snakket sammen, siden Katie døde, men jeg behøver dig.”
”- Jeg kan ikke forklare det nu. Kom her. - Jeg savner også dig.”
”Gå direkte til værelse 1408, når du kommer her. Lad være med at tale med nogen.”
Gå ikke ind i det værelse!
Ti stille! Hør ikke på ham. Det er et trick.
Kom ikke!
”Mand over bord!”
”Bilforsikring: Ring Til 1-Low- Fee-1408”
Er du okay?
Kan du trække vejret?
”Tal til mig. Hjælp mig lige.”
Hej. Hvordan har du det?
- Er jeg ude? - Du er okay. Læg dig ned.
Læg dig ned. Du er på hospitalet.
- Hvor? I New York? - Nej, du er i Los Angeles.
Du slog hovedet på brættet. Tænk, at du stadig surfer.
- Fløj du hertil for min skyld? - Ja, de ringede, så jeg blev bekymret.
Jeg står vist stadig opført som din nærmeste familie.
Jeg er ikke i New York. Jeg er ude.
Hvorfor siger du hele tiden det?
Jeg var i New York. Jeg var fanget.
Jeg var døende i New York. På et hotel.
Hotel Dolphin... på 45 og Lex. Vi talte sammen.
- Jeg ringede til dig. - Jeg har aldrig hørt om det.
Du skal nok klare det. Du skal bare hvile dig lidt.
Vi har en vinder.
600 dollar.
Her er utroligt.
Jeg forstår, hvorfor du bor her.
Hvorfor stak du af?
Fordi jeg så hendes ansigt, hver gang jeg kiggede på dig.
Værelset symboliserer din underbevidsthed. Det frembragte minder.
- Det er godt for dig. - Men det var virkelig ubehageligt.
Jeg var virkelig rystet.
Efter denne middag bør du køre mig direkte til den lukkede afdeling.
Du ser godt ud. Tænk, at jeg sidder her med dig.
Det siger du ikke.
- Er alt godt. Mangler I noget? - Et glas vin mere, tak.
- Mike? - Jeg tager en tequila. En dobbelt.
Katie var der.
Kan du forestille dig, hvordan det føles?
Som om jeg talte med hende for to dage siden.
Snakkede med hende, så hende, rørte ved hende.
Ja. Jeg ser hende hver aften, når jeg lukker øjnene.
Men det var så levende. Så virkeligt.
- Du skulle prøve at skrive om det. - Om Katie?
Du har altid været mere hårdfør.
Hvorfor ikke? Det lyder som om, du er klar til at bearbejde det.
Kan du blive?
Desværre.
Okay, vi har 148. Det er lige henne ved...
Hvis du lige skriver under her.
Hejsa!
Det er længe siden.
Jeg har for resten læst din bog.
Hvad hed den nu? ”10 hjemsøgte moteller”, ikke?
Det var sgu uhyggeligt.
Vi ses.
Tabte jeg et postkort?
- Hvad? - Tabte jeg et postkort?
Nej, så havde jeg nok bemærket det.
Men hvis jeg finder det, lægger jeg det i din postboks.
Fabriksejer Springer Ud Fra Bro
”Tiden på værelset var forfærdelig.”
”Momenter af galskab og fortvivlelse.”
”Værelse 1408 var en skrækkelig drøm, men på en eller anden måde, -”
”- kom jeg genfødt ud af den.”
”Mikey! Du lyder glad. Du skræmmer mig.”
Det er at stramme den, men arbejdet kører bare.
Jeg har vist genfundet mig selv i form af en selvbiografisk fiktion.
”Selvbiografi af et mareridt: Truman Capote møder H.R. Giger.”
- Hvad siger du? - Jeg elsker det! Det er sgu sexet!
Den ryger på auktion, der skal bydes højt. Hvornår må jeg læse den?
Så snart jeg er færdig.
Okay, Mike. Mindre snak, mere skriveri.
Hvor bliver den kaffe af?
Mange tak.
Hej, far.
Hvordan går det, gamle dreng?
Kan du høre mig?
Det kan du vist ikke.
Jeg ved godt, jeg ikke har været her i et par måneder, men jeg ville bare... -
- se hvordan du havde det, og... -
- fortælle dig, at jeg klarer mig godt.
Jeg klarer mig faktisk rigtigt godt.
Jeg er begyndt at snakke med Lily igen.
Og jeg har skrevet en ny bog.
Som jeg faktisk tror, du vil synes om. Tro det eller ej.
- Michael? - Far?
Michael?
Ja.
Så...
Du må ikke parkere der! Flyt den.
Denne pakke skal sendes hurtigt. Den skal være i New York i morgen.
Vi har desværre lukket.
Brænd Mig Levende
Jeg var ude.
Er det Katie?
Jeg var ude!
Jeg var ude! Åh, gud.
Jeg ved, jeg var ude.
Luk op.
Far?
Far.
Nej... Du er ikke Katie.
Jeg har brug for hjælp.
- Vil du ikke nok? - Du er ikke virkelig.
Jeg fryser.
- Du er ikke Katie. - Jeg fryser.
Jeg elsker dig, far.
Elsker du mig ikke længere?
Selvfølgelig gør jeg det, skat.
Jeg har dig.
- De vil ikke lade mig blive. - Jo.
- De lader mig ikke blive. - Hvad?
Jeg må ikke blive.
Ingen får lov at tage dig. Jeg har dig nu.
Gode gud, jeg slipper dig ikke.
- Elsker du mig? - Mere end alt andet.
Bare vi kunne være sammen. Dig, mig og mor.
Det kan vi. Jeg har dig nu.
Alt er godt nu.
De kan ikke tage hende to gange.
Nej!
Fanden tage jer!
”- Hvorfor dræber I mig ikke bare? - Fordi alle gæster har en fri vilje.”
”De kan vælge at genopleve denne time, eller checke ud på den hurtige måde.”
”Mr. Enslin?”
”Er De klar til at checke ud, Mr. Enslin?”
Nej.
”- Ikke på den måde. - Jeg forstår.”
”Deres kone har i øvrigt ringet, Mr. Enslin. Hun ankommer om fem minutter.”
”- Vi sender hende op med det samme. I - Hun er ikke involveret i dette.”
Hende får I ikke.
Jeg har ikke mere at sige.
”- Jeg sætter en stopper for det her. - Fem. Det er fem.”
”Ignorér hende. Selv om du forlader værelset, slipper du ikke ud.”
”Otte. Det er otte.”
”Vi har dræbt dine venner.”
”Alle dine venner er nu døde.”
”Jeg har levet et selvisk liv.”
”Men sådan behøver jeg ikke at dø.”
”Hvis jeg skal dø, tager jeg jer med mig.”
”Alt dette behøver ikke være virkeligt.”
”Måske er jeg heller ikke virkelig, -”
”- men denne ild... - ”
- må være virkelig.
Gå ad helvede til!
- Hvad foregår der? - Aner det ikke.
Men det varer nok lidt. Der må være sket noget.
Hold kæft, dit dumme svin!
I må hjælpe mig! Min mand er derinde.
- Hvilken etage? - Fjortende. Værelse 1408.
I spilder tiden.
Vi er her for at udføre arbejdet.
Og vi bevarer roen.
Indretningen er slidt, -
- og personalet er vrangvilligt.
Men jeg giver alligevel... -
- Hotel Dolphin... -
- karakteren 10.
Man skal aldrig slå mere ihjel, end man kan spise.
”Far... vi skal alle dø.”
Vi overgiver vores bror i Guds varetægt og steder hans legeme til jords.
Af jord er du kommet. Af jord skal du igen opstå.
Hvil i fred.
- Amen. - Amen.
Nu er de sammen.
Så går vi.
Mrs. Enslin?
Det gør mig ondt at forstyrre netop nu, men jeg kendte Deres mand.
Jeg arbejdede på Hotel Dolphin.
Under rengøringen fandt vi nogle af hans ejendele.
Ellers tak.
Det er meget personlige ting, så jeg tænkte...
Sådan ønsker jeg ikke at mindes ham. Det forstår De sikkert godt.
Naturligvis gør jeg det. Men De bør vide, at han udrettede noget stort.
Han døde ikke forgæves.
Hvad snakker De om?
- Takket være ham, vil værelset ikke... - Okay, så stopper vi.
Giv nu damen lidt ro, hun har lidt rigeligt.
”Første omgang går til en aggressiv mr. Olin, der lykkedes at skræmme mig en kort stund.”
”Tag dig sammen. Du flygter fra steder, der ikke findes.”
”- Far, elsker du mig ikke længere? - Selvfølgelig gør jeg det, skat.”
”- Elsker du mig ikke, far? - Mere end alt andet. Jeg har dig nu.”
”Jeg har dig nu, skat. Ingen får lov til at røre dig igen.”
”Far? Far!”
Hej, skat.
”Far!”
Ja, naturligvis.